Vi har fångat en!
Jag är förälskad!
Samla ihop de sårade! Se ifall ni kan hitta en ännu levande sjöjungfru.
Hjälp till här!
Bra jobbat, matros.
Såg alla det där? Jag gör inte om det.
Återvänd till skeppet. Vi seglar mot säkrare vatten. Nu...
- Du milde! Är det där...? - En sjöjungfru.
- Sluta upp med de här galenskaperna nu. - Det går inte.
Har du aldrig gått på stranden och sett fotstegen bakom dig?
Så är det nu, fast jag har fotstegen framför mig.
- Fotsteget, snarare. - Whitecap Bay, sir? Vi måste öka.
Vi går till fots! Visa vägen, Gibbs.
- Men dina män, då? - De är redan döda.
- De låter inte döda. - Jaså?
Jag hör bara häckande fiskmåsar.
Vad hör du, herr Groves?
Häckande fiskmåsar. Inget annat.
Åt vilket håll, Gibbs?
Gode gud...
Visa vägen, eller bli av med skallen. Mig kvittar det vilket.
Alle man framåt!
- Nu är det upp till dig, Sparrow. - Var den där verkligen nödvändig?
Bäst att du inte vet var mitt skepp är. Jag är en försiktig man.
Det är jag också.
Vad vill jag ha först...?
Ponce de Leóns skepp.
- Varför måste hon följa med? - Tårarna måste vara färska.
Hur var det nu ritualen gick till?
- Fontänvatten, en sjöjungfrutår... - ...och två silverbägare.
En med en tår, och en utan.
Så en med tår, och vatten i båda? Lite invecklat, inte sant?
Båda får vatten, men bara en får en tår.
Den som dricker vattnet med tåren får den andres livsår.
Hur många år?
Alla år som de levt, och som de kunde levt...
...om ödet hade varit vänligare.
Predikanten! Om det mot all förmodan skulle gå illa för mig...
...ska du veta att jag fullt förberedd på att tro på vad än jag måste.
Så att jag är välkommen till det där stället där alla snälla hamnar.
Vi har ett ord för det. Konvertera.
Jag tänkte bara utifall att.
Styrman! Hon kan inte andas!
- Hon har vatten. - Hon behöver luft!
- Öppna den. - Hon kommer att fly.
Jag håller med missionären.
Ser du?
Framåt!
Precis som jag trodde. - Det är fel väg!
- Det är rätt väg, eller hur? - Självklart, men vi bör går runt i öst.
Då kommer vi ur kurs, det har vi inte tid med.
- Du ville ju ta med sjöjungfrun. - Ditt myteri var ju inte till hjälp.
Nån måste gå.
- Ska vi dela på oss? - Ska vi hoppa? Det här blir kul att se.
Sparrow gör det.
- Hitta skeppet och hämta bägarna. - Varför skulle han komma tillbaka?
Ja, varför skulle han göra det?
- Han är opålitlig. Jag gör det. - Hon gör det.
Hur långt är det kvar? Tiden är knapp.
En dags vandring norrut, längs floden. När du ser några tjärn är du nära.
Du gör det.
Jag kände det här på mig.
Har ni nånsin stått vid ett stup och sedan känt att ni vill slänga er ut?
Jag känner inte så nu.
- Jag behöver bägarna. - Skjut. Då slipper jag hoppa.
Du kommer att hoppa. och du kommer att återvända...annars dödar jag henne.
- Du dödar inte din egen dotter. - Styrman!
Ge mig sex pistoler, men ta bort kulorna från alla utom två. Tala inte om vilka.
Du får välja, herr Sparrow.
Inte den...
Nej...
- Är du säker? - Naturligtvis.
- En gång till. - Men snälla... De är inte ens laddade.
- En gång till. - Varför inte bara låta henne hoppa?
- Va? - Om du dör, då får hon chansen.
En gång till?
Om jag hoppar...överlever jag då?
Dockan...
- Ja, du överlever. - Det här är galenskap! Jag gör det.
Blöt... Blöt igen.
Vi fortsätter norrut, mot fontänen.
Bra gjort, far.
Du visste väl vilken som var laddad?
Det är klart, min kära.
Det hade varit trevligt med en karta nu. Eller ett skepp.
Stanna! Rör er inte ur fläcken.
Låt den inte vidröra din hud.
Vad är det? Kan man inte få ha en hobby? - Varför stannar ni? Rör på er!
Ni kan sova när ni är döda.
Lyckan fortsätter att vara med oss.
Santiago.
Ponce de León var dess kapten.
Ingen där. Då så...
Vi kan inte stanna.
Du får gå.
- Jag kan inte. - Gå eller dö.
- Håll om mig. - Jag vill inte ha hjälp.
Du måste.
- Hade vi inte bråttom? - Sinka oss inte.
Avvakta vidare order här.
Du är så vacker.
Du är verkligen en gudagåva.
Inte nån ättling till de mörka vidunder som inte fann nån fristad på arken.
Så vacker...
...men ändå dödlig.
- Jag är inte dödlig. - Du attackerade mig.
Nej. Du är annorlunda.
- Annorlunda? - Är du inte det? Du beskyddar.
Du drog bort mig från elden.
- Såg du fontänen? - Nej, men vi är nära nu.
- Ta med varelsen. Täcker över huvudet. - Hon har ett namn!
Låt oss höra.
Hon heter Syrena.
Ponce de León.
Om 40 pirater drömde om skatter, skulle det ändå inte matcha det här.
Du...
- Du... - Nej. Du...
Jag var här först. Vad gör du här?
- Svartskägg skickade mig. Själv? - Silverbägare till min kungliga vasall.
- Snälla... - Backa! Vi måste balansera upp det.
Skeppet glider.
Vad sägs om att vi båda väljer ett föremål av ungefär samma vikt?
Lägg tillbaka den!
Vi rör ingenting!
- Den där, då? - Bägarna?
- Varför ska du få titta först? - Som du vill...
- Samtidigt. - Samtidigt.
Stenar?
- Spanjorerna. - De ligger före oss.
Jag ska nog ta en titta på den där kartan. Om det är vad jag befarar.
Varför lämnade de kvar den här?
Rör inte kartan.
De kan vägen. Men jag ser även var de troligen slår läger.
Jack!
Gibbs! Jag skulle precis befria dig.
Du stal min karta.
Då sätter vi igång.
Ole...
Sjöjungfrur.
Försiktigt, tjärnen är djupa. Om hon rymmer är allt förlorat.
Styrman...
Titta. Titta!
Lämnade för att torka i solen. Endast till hälften i vatten.
Inte tillräckligt för att överleva, utan precis för att dö långsamt.
Föreställ dig det. Ditt folk mördades för sina tårar.
Syrena... Vill du inte gråta en skvätt?
Alla kommer snart att dö, även du.
Lyssna noga.
Lyssna! Kan du inte höra dina systrar skrika?
Hör du dem inte? Vi behöver bara en tår.
- Vidriga best! - Hugg av hennes fingrar, ett för ett!
Skär ut ögonen på henne!
- Ska du bara stå och se på? - Hon ändrar sig när solen går upp.
Ja, hon kommer att brännas, men jag kan inte vänta till gryningen.
- Vi kanske ska göra upp en eld. - Nej! Våga inte tortera henne!
- Vi behöver bara en tår. - Jag flår henne levande om det krävs.
- Om det stör dig, gå och be. - Jag hade fel, din själ är förlorad.
- Skåda! En man av äkta tro. - Hon är värda 100 stycken av din typ.
Bryr du dig om henne?
Du gillar henne.
Försök inte att förneka det uppenbara.
Frågan är dock...
...om hon gillar dig.
Herregud, det gör hon. Vi har tur!
Tvinga fram en tår...
...eller se honom dö.
Syrena! Jag skulle vara tacksam om du kunde avvara en tår.
Ledsamhet, men ingen sorg...ännu.
- Inte du, far! - Tidvattnet väntar inte. - Styrman!
Jösses, sjöjungfrur är tuffa.
Bind fast henne som de andra!
Gör er av med honom.
- Du är säker på din sak? - Ja. Jag är kvinna, liksom hon.
Vad har du i görningen, Jack? Varför slog dig samman med Barbossa?
Det finns en flicka. En hona...av det motsatta könet.
- Det var inget ovanligt. - Jag kanske borde säga ungmö.
Räddar du en ungmö? Det var nåt nytt.
Ja, men det kan vara så att jag ställde till det lite för några månader sen.
Det är kvinnan från Sevilla.
Du låtsades älska henne, sen stack du och krossade hennes hjärta.
Jag kan nog ha varit lite...
- ...angelägen. - Angelägen?
- Du menar...att du var kär? - Nej, inte riktigt kär. Snarare...
- Kör till, vi säger kär. - Ändå lämnade du henne? Det var lågt.
Tack.
Vi måste smyga oss fram. Jag tar över nu, med tanke på ditt tillstånd.
- Du tar väl inte illa upp? - Tack för omtanken, men jag följer med.
Stanna här, örlogskapten. Avvakta min signal.
Det där är ledaren.
Notera hans tält, för det är där som...
De är välbevakade. Det måste vara dem!
- Ditt svärd luktar konstigt. - Det är gift från paddinälvor.
- En skråma, och du är död. - Kan du rikta det åt nåt annat håll?
Jag tycker inte om paddor.
- Vad gör du? - Planerar flyktvägen. Gör inte du det?
Jo, men ibland improviserar jag.
Nu, då?
Vi går lugnt och stilla. Precis som att vi tillhör dem.
- Jag är ledsen, Syrena. - Du lever, Philip!
- Ja. - Du kom tillbaka.
Varför?
Du är annorlunda, inte sant?
Du är full av godhet och medkänsla.
Sorgetårar fungerar inte, sjöjungfrur är för tuffa för det.
Men glädjetårar... De här ska vara bättre i vilket fall.
Syrena, jag lovar att jag inte kände till det här!
- Släpp henne, ni behöver henne inte nu. - Släppa henne? Nej.
Spänn fast henne. Vi lämnar henne här.
- Hur går det med flyktplanen? - Nu har du chansen att improvisera.
Jag försöker. Jag kanske kan komma loss. Du har en kniv, så bra!
Bättre upp.
Jag vill också ha.
För hämnden, så ljuv.
- Hämnden? - Försök inte, Hector.
Hade du velat ha bägarna, hade du insett att de var förlorade.
Du låg och väntade på Svartskägg.
Kung George, fribrytare, peruk... Dåligt skådespel, jag köper det inte.
- Du var inte där den natten. - När du förlorade Pärlan?
Jag blev berövad på det.
Vi befann oss utanför Hispaniolas kust när vi blev attackerade.
Utan anledning, varning eller erbjudande till förhandling. Kanonkulorna ven.
Då började havet under skeppet att grumlas.
Pärlan började luta och kränga våldsamt. Varenda planka och mast brast samtidigt.
Riggen hade fått liv. Vårt eget skepp hade vänt sig mot oss.
Den slingrade sig runt besättning likt ormar. Runt mitt ben.
Men jag hade svärdet till hands. Jag styr över skepp, inte Svartskägg.
Jag styr över mitt öde, inte Svartskägg!
Så jag gjorde vad som krävdes.
Jag överlevde.
Du menar...att du inte är ute efter fontänen?
Jag bryr mig inte om Kung George eller rykten om att återfå benet.
Men jag skulle offra min vänstra arm för en chans på Svartskägg.
- Inte din högra? - Den ska jag köra svärdet i honom med.
Du får nog din chans, min vän.
Fångarna flyr.
Han flyr! Följ efter honom!
Eld upphör! Jag vill ha honom levande!
Jag antog att det var signalen.
- Spring! Gör er redo för avfärd! - Fienden är oss i hälarna!
Jag beklagar bägarna, men jag har ett möte att passa. Jag återvänder inte.
- En drink, nån? - Vi dricker vid fontänen!
Varför kan vi aldrig träffas utan att du riktar nåt mot mig?
- Har du med dig bägarna, Sparrow? - Ja.
En vän har du med dig också, ser jag.
- Är den enbente mannen i närheten? - Ja.
Innan jag lämnar över dem, så har jag två villkor.
Det första är att jag vill ha tillbaka min kompass. Nej, det är det andra.
Det första är att du måste lova att inte skada Angelica.
Jag avger inga löften till dig, Sparrow.
Men jag kan erkänna att hon aldrig hade tänkt skadas i vilket fall.
Det andra, som prioriteras som första, är att jag vill ha tillbaka min kompass.
Snälla, jag förtjänar den. Du anar inte hur svårt det var att fånga svinet.
Inte den stora, utan den med fyra ben.
Tack! - För det tredje, herr Skägg...
...så det finns tillfällen, dock få, då jag reflekterar över mina illdåd.
Mestadels gäller det hur illa jag har behandlat herr Gibbs, min kära styrman.
Jag lät honom ruttna i fängelset. Struntade i det, gör det fortfarande.
Men faktum är att ni måste släppa honom.
- Var det allt? - Jag tror det.
- Skynda dig, annars flyr grisen. - Jack, jag hade gjort samma sak...
- Avgjort! - Släpp svinet.
Ni kanske inte har nåt emot att jag följer med er...
Den här leder dig till frihet.
Jag kunde ha svurit på att det var här nånstans.
Vi får inte stanna.
- En återvändsgränd! - Återvändsgränd?
Återvändsgränd...
- Jag börjar tvivla på att du vet vägen. - Resan är lika rolig som målet.
Bägarna, tack.
Backa!
Jack... Har du nånsin, med egna ögon, sett...
...Ungdomens Källa?
- Kan du repetera frågan, tack? - Överstyrman.
Nej!
Vänta!
Aqua...da Vida.
- Mäster Scrum. Kan du...? - Ska jag?
Så vackert!
Sparrow! Jag är den förste som smakar på dessa vatten!
Far...
Den enbente mannen.
- Du förde hit honom. - Skulle jag göra det?
Edward Teach!
För brott utförda på öppet hav, och med tillstånd av Hans Majestät Konungen-
-och med en stor portion eget nöje, ställs du härmed inför rätta-
-och jag förklarar dig med detta som min fånge.
Var det där verkligen allt?
Det var en del, men det stannar inte vid sjöröveri, förräderi, mord-
-tortyr av värsta grad, som inkluderar stöld av ett begagnat, hårigt högerben.
Vågar du möta detta svärd?
Så här långt ifrån ditt skepp? Ja.
Detta må vara ödets vilja, men jag får i alla fall en sista strid.
Vid Guds namn, döda dem!
Vänta lite!
Jag måste bara reda ut en sak.
Alltså... Ni ska alla slåss mot varann, endast för att han vill döda honom?
Det är väl inte logiskt?
Jag tycker att de kan slåss, medan vi ser på och tar en drink.
Kanske satsar lite pengar?
Ja!
Döda dem!
Bort med dig!
Bägarna, Scrum!
Tåren också. Följ mig!
Ge mig tåren. Var en snäll grabb.
Jag är mer rädd för henne än för dig.
Ge mig den! Var en snäll grabb.
Bägarna, tack.
Jag är ledsen, men jag behöver år. Dina får duga nu.
Syrena...
Herre, du får henne inte!
Om du har tagit henne, så ge henne tillbaka!
Snälla, ge henne tillbaka!
Jag trodde att ödet skulle vara svårare att vinna över.
Jag vill inte se den där glada minen när jag dödar dig.
Ta en titt omkring dig, Edward Teach.
Den här marken tillhör härmed och för alltid Hans Majestät, Kung George...
Kan nån notera den mannen mod?
Fröken... Bägarna, tack.
Endast Gud kan ge evigt liv. Inte detta hedniska vatten!
Mina mannar! Förstör detta hädiska tempel!
Källan!
Du är en dåre. Du söker det som endast tro kan förse.
Tro? I tron är det ljust nog för att bli förblindad av mörkret.
Vad är nu detta?
- För Pärlan. - Vad har du gjort?
Angelica! Det är förgiftat!
Jag är inte så dum att jag tar mig an Svartskägg utan en liten giftig fördel.
Jack!
Jag gör anspråk på Svartskäggs skepp! Svärdet blir ersättning för mitt ben!
Vi ger oss av!
Slösa inte bort min tår.
Drick det här, den innehåller tåren. - Du måste dricka det andra.
Jag kan inte rädda er båda. En av er måste offras.
Ta den du, far. För din själ.
Hon dör, kapten Teach. Du måste rädda din dotter.
Den här tar liv...
- ...och den där ger liv? - Ja. Skynda dig!
Angelica... Rädda mig, mitt barn.
Nej!
Jag älskar dig, far.
Vänta nu lite...
Det kan faktiskt ha varit tvärtom.
Den här bägaren innehöll tåren. Den där innehöll det andra.
- Lögnare! Din djävul! - Far!
Ditt svin! Hur kunde du?
Din far räddade dig. Kanske är hans själ frälst nu?
Du är skadad.
Bara kroppsligt.
Min själ är intakt...
- ...tack vare dig. - Mig?
Ja.
Jag var vilsen...
Vinden och tidvattnet... De sätter verkligen ens tro på prov.
För mig finns endast du.
Jag kan rädda dig, Philip. Du behöver bara fråga.
- Jag söker endast en sak. - Vad?
Förlåtelse.
Det är mitt fel att du tillfångatogs.
Be om det.
Förlåt mig.
- Jag hatar dig! - Han som räddade ditt liv?
Åren jag fick, stals från min egen far!
Jag hjälpte honom att göra det rätta.
Du är grym och korkad!
- En pistol, en kula. - För att skjuta mig innan jag svälter?
Du är opålitlig. Dessutom passerar här många skepp som du kan lifta med.
- Eller så använder du bara kulan. - Hur kommer jag loss från repen?
Du tog dig loss för en halvtimme sen, i väntan på rätt tillfälle att slå till.
Erkänn, du älskar mig fortfarande.
Om du hade en syster och en hund, hade jag valt hunden.
Skatten! Det finns en skatt med juveler som kan kontrollera vind och tidvatten.
- Du hittar bara på! - Vänta.
Jag är med barn. Ditt.
Jag minns inte att vi har... Så full har jag aldrig varit.
Vänta!
Det är sak jag vill säga dig. Nåt som jag velat säga sen vi träffades.
Låt höra.
Jag älskar dig.
Detsamma. Har alltid gjort, kommer alltid att göra.
- Jag måste gå. - Jack!
Det här är inte över!
Jack!
Du missade!
Hämnden är ljuv.
Kapten...
Jag hittade den här under däck.
Alle man, segla i lovart! Tillbaka till er usla poster!
Kronan har tjänat mig väl, men vid havets och himlens gudar...
...sätt nu segel mot Tortuga!
Gibbs, din smutsiga rackare, du klarade det!
Jag antar att vi fick nåt gott med oss från vår gemensamma plan?
Se och njut!
- Kompassen ledde mig rakt till den. - Vaktades det inte av Svartskäggs män?
Jag utförde samma manöver som i New Guinea.
Vore synd att lämna kvar en hel flotta.
Så sant!
- Jag hatar den där apan! - Vet du hur man får ut skeppet?
Vi behöver ett armborst, ett timglas, tre getter-
-och en måste spela trumpet medan den andre gör så här.
- Jag känner en som har en get. - Bra, då kan jag göra så här!
Jag måste bara fråga... Du hade bägarna, vattnet och tåren.
- Du kunde ju ha fått evigt liv. - Källan testar dig verkligen, Gibbs.
Det är bättre att inte veta när man dör.
Hela grejen med att leva är ett stort mysterium.
Vem säger att jag inte lever för evigt?
"Upptäckaren av Ungdomens Källa".
Det är inget för mig, Gibbs. Jag lever mitt liv som pirat.
Är du med?
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Memnock
www.SweSUB.nu - Äkta pirattexter
Synk: Knutte